-Pengarna eller livet! -Gör som han säger.
Det är Knightmare. Han är värre än Sam Swift och Deadly Dupont.
Amatörer, med gräsliga namn. Ge hit era pengar och smycken.
Jag tänker inte låta mig rånas av en ensam bandit!
Vem sa att jag är ensam?
Då så.
Varmt.
Varmare.
Knightmare är i maskopi med djävulen!
Jag är Satans hjälpreda.
-Var är resten? -Vad mer vill ni ha, sir?
Det vet du. Ge mig amuletten.
Hej. Ursäkta. Bry er inte om mig. Jag stannar inte länge. Mycket varmt.
-Vad gör ni? -Jag passerar som fisk i natten.
-Det här är ett rån! -Nej, inte fisk.
-Som skepp i natten. -Flytta på er, annars skjuter jag.
Pratar du med mig? En gång till. Jag lyssnar.
Ni avbryter mitt rån, sir. Kliv undan om ni inte vill dö.
Lyd, annars dör vi!
Förlåt. Jag hade tänkt lyssna, men gjorde inte det.
Jag brukar få en smäll vid det här laget, men hon tränar taekwondo.
Där är du!
Är det här ett rån?
Jag rånar dem. Försvinn härifrån.
Jag måste ha en sak.
-Det är mitt rån! -Kan vi inte dela?
-Du sabbade min stöt. -Nej, du sabbade min!
-Dumma blekansikte. -Du döljer ditt. Vad är det för fel?
Inget, Doktorn.
-Du... -Ja, det är jag.
Varför dröjde du, gamling?
KVINNAN SOM LEVDE
-Gamling? -Passande.
Medellivslängden är 35 år. För alla andra.
-Kände du inte igen mig? -Jo. Man glömmer inte sin räddare.
-Roligt att ses. -Säger hon som hotade mig.
-Jag skyddar mitt rykte. -Hur gör du det där?
Övning.
Jag såg dig grunda spetälskekolonin. Det gjorde mig stolt.
Du var inte där.
-Jo, men du såg mig inte. -Och du lämnade mig där?
-Du verkade ha det bra. -I en spetälskekoloni?
Det kvittar. Du är här, så vi bör fira.
Jag har ett jobb att utföra. Jag söker ett utomjordiskt föremål-
-som inte ska finnas här 1651.
Min sändare ledde mig till vagnen som du rånade.
-Jag var inte... -Så du är inte här för min skull?
Nej, det var en slump.
Jag är ledsen, Ashildr.
-Vem är Ashildr? -Du. Det är ditt namn.
Ashildr, dotter till Einarr. Jag kallade honom Chuckles.
-Jag tror att jag minns det. -Du älskade den där byn.
-Säger du det, så. -Vem som helst där hade dött för dig.
Nu är de döda allihop och jag är här, så det löste sig.
-Ashildr... -Det är inte mitt namn.
Jag minns inte det namnet.
Vad kallar du dig nu?
-Mig. -Ja, du. Det är ingen annan här.
Jag kallar mig Mig. Mina andra namn dog ett efter ett.
Mig är den jag är nu. Varken mor, dotter eller fru.
Min egen följeslagare.
Enskild, obunden...
Ensam.
Jag borde bege mig. Du kan få lift.
-Du kan hjälpa mig. -Med vad?
Packningen.
Kom.
Ett stort hus för nån som bor ensam.
Jag har en tjänare. Och alla möjliga besökare dyker upp.
Din apparat...
-Vad är det? -Min kurioskanner.
Den skannar efter kuriosa. Nu förstår jag dess namn.
Den har spårat exoplanetarisk energi i två veckor. Jag följer signalen.
-Vet du vad du söker? -I stort sett, ja. Hur så?
Lucie Fanshawe har mer än bytet.
Hon skryter om en sällsynt ädelsten. En uråldrig amulett.
Söker vi samma pris?
Du är rik. Varför rånar du?
För äventyret, Doktorn. Det är väl det livet handlar om?
Jag har upplevt 800 år av äventyr. De skulle kunna fylla ett bibliotek.
En medeltida drottning. Vad spännande!
Tycker du? Det var mest pappersarbete och backgammon.
Jag iscensatte min egen död. Jag stack före balsameringen.
Det här var mer min grej.
Slaget vid Azincourt. Första gången jag var man.
En kvinna hjälpte till att avsluta Hundraårskriget.
Du är inte osårbar. Du kan till och med bli dödad.
På 10 000 timmar lär man sig en färdighet.
Efter 100 000 är man bäst.
Jag behöver inte vara osårbar. Jag är suverän.
Jag sköt sex pilar per minut. Jag genomborrade fiendens pansar.
-Hur många har du dödat? -Läs dagböckerna.
-Minns du inte? -Jag har räddat många liv också.
Jag botade en hel by från scharlakansfeber.
Som tack ville de dränka mig för häxeri.
Lyckligtvis är jag bra på att hålla andan. Otacksamma bönder.
Digerdöden, 1348. Jag hade tänkt varna dig.
Jag blev sjuk, men kryade på mig.
Naturligtvis. Ditt immunsystem blir också starkare.
En till epidemi kommer och en stor brand i London.
-Utmärkt. Orsakar jag den? -Nej, Terileptilerna.
Kirurg, forskare, kompositör. Fantastisk cv.
Läs mina dagböcker. Jag läser dem själv ibland.
Dricker lite vin och kopplar av.
-Du framstår inte som nostalgisk. -Det är inte nostalgi.
Det är nyfikenhet.
Det mesta minns jag inte. Nackdelen med långt liv och normalt minne.
Det kan inte vara lätt när alla man älskar dör.
Enligt mina dagböcker är det ett helvete.
Jag beklagar.
Jag kommer inte ihåg hur sorg känns.
Allt tar slut, Doktorn. Jag är det enda som finns kvar.
Jag har gjort allt jag kan här.
Jag ser på himlen och undrar hur det är där ute.
Snälla, låt mig följa med.
Människorna här är som rök. Borta på ett ögonblick.
-Du vet inte hur det är. -Jo, det vet jag.
Hur du än flyger, vad du än har för slags skepp, ta med mig.
Hur vet du att jag har ett skepp?
För att jag är otroligt klyftig. Det kvittar.
-Ta med mig. -Vi kan prata om det.
Jag hjälper dig hitta det du söker.
-Jag behöver ingen hjälp. -Jag vet var Lucie Fanshawe bor.
Jag är skicklig på inbrott. Vi ger oss av om en timme.
I dag borde jag ha dött. I stället blev jag återfödd-
-tack vare min hjälte - Doktorn.
Min älskade är döende. Mitt hjärta brast när jag tvingades lämna honom.
Nu är han en gammal man som tror att jag är en dröm.
Jag är av kött och blod, älskling. Men du ser bara ett spöke.
Tårar.
Pesten. Massgravar.
Barn håller hårt i leksaker medan de sover.
De kommer aldrig att vakna.
"Mina barn."
"Mina skrik."
"Jag kunde inte rädda er, små barn."
"Sån smärta."
"Trots det är jag fortfarande inte modig nog att dö."
"Att släppa detta eländiga liv."
"Jag ska uthärda."
"Men inga fler barn."
"Jag kan inte - tänker inte - utstå sån hjärtesorg igen."
"Hädanefter är det jag mot världen."
Tyst, min vän. Vi har en besökare.
Jag har den inte, men jag ska ta den.
I gryningen har jag den. Min besökare kan hjälpa mig.
Var lugn. Han känner inte till dig.
Han har ingen aning om vad vi ska göra med artefakten.
Jag läste dina dagböcker.
Varför fattas vissa sidor?
Blir det riktigt illa river jag ut minnena.
Vad är värre än att förlora dina barn?
Det är en påminnelse om att inte skaffa fler.
Jag lämnade dig ensam för länge. Jag visste inte hur mycket du led.
Men jag minns personen du var. Hon finns kvar.
-Jag kan hjälpa dig hitta henne. -Inget medlidande.
Du bär en mask för att skydda dig mot smärtan.
Alternativet skrämmer dig: Att det här är den jag har blivit.
Så här ska man inte leva, avtrubbad gentemot världen.
Tänker du laga mig?
Få mig att känna igen och sen fly?
Jag behöver inte din hjälp. Du behöver min.
Den här gången kan du inte fly som du brukar.
Hur vet du vad jag brukar göra? Vi har bara träffats en gång.
Men det är ju sant. Eller hur?
-Du är mannen som flyr. -Vem berättade det?
Jag kanske listade ut det själv.
Kom nu.
-Inbrott är knepigt. -Inte för mig.
Sonisk teknologi kan avaktivera alla alarm.
Vad är ett alarm?
-Landets mest efterlysta. -Fel tillfälle att skryta.
Jag tycker att det är helt rätt tillfälle.
Du behöver en mask. Se och lär.
Jag har en egen.
Det är kolsvart. Jag har ett elddon med mig.
Skrytmåns. Vet du vart du ska?
Tjänarnas trappa. Följ mig.
Varför är du ensam?
Vad hände med det andra odödlighetsmedlet du fick?
Ingen duger.
-Människor... -Tyst.
-Människor måste dela upplevelser. -Jag ångrar att jag delar den här.
Det är inte rätt att du är ensam.
God natt, frun.
Det finns säkert ett påklädningsrum. Kom.
Doktorn, stäng av den där.
Hades Ögon.
Vi går runt och ser om vi kan gå ut bakvägen.
Lucie?
Det är en inkräktare här! Ge mig mitt muskedunder!
-Vad gör du? -Döda eller dödas.
Vi kan inte. Vi bör gömma oss.
Vakta dörrarna! Varsko milisen!
Fötterna, din drummel. Du är besvärlig.
Låt mig skjuta dem i stället.
Det är du som är besvärlig. Clara är bättre.
Hänger hon fortfarande med dig?
-Minns du Clara? -Ja, jag noterar andras svagheter.
Leta överallt! De ska hängas för det här!
-Vad är det med Clara? -Inget.
Varför gör du inte henne odödlig?
Hon kommer att dö. Hon blåser bort som rök.
-Lägg av. -Hur gammal är du?
-Äldre än du. -Hur många Clara har du förlorat?
Rån, inbrott... Grova brott. Det blir du hängd för, Ashildr.
Jag är inte Ashildr. Jag är Mig.
Jag fruktar ingen bödel.
Sam Swift den Snabbe. Var inte så djärv. Vet du vem jag är?
Knightmare. Därför är jag inte ensam.
-Inte rättvist. -Du är aldrig rättvis.
Har du lösnäsa? Du borde heta Snuvige Sam.
-Den är väl helt normal? -Kanske för en myrslok.
Jag visste inte att du var så liten. Knightmare är en knatte.
Inga smädelser. Där går gränsen.
-Det är min hjärna som räknas. -Den ska jag sätta en kula i.
Nu slänger ni käft. Det tolererar jag inte.
Släpp vapnen och bytet, annars skjuter jag.
-Det kan hända att han träffar. -Du kan få kontanter i stället.
Är det din hjälpreda? Är din pappa hjälpreda?
-Jag är Doktorn. -Vad är det för namn?
Säger Sam Swift den Snabbe. Lite överdrivet.
-Du kanske är lite trög. -Va?
Precis. Ingen är smartare än Knightmare.
Sluta, annars blir din hjälpreda dödad! Lägg ner vapnet!
Vem är trög nu?
-Bra fråga. -Snälla!
Jag vill inte dö. Var lite hygglig.
-Säg att jag inte är din pappa. -Vad tycker du, pappa?
Jag borde döda honom. Han är död om en minut.
Vad spelar det för roll?
Spring.
Jag vet att deras liv är korta, men de är ändå viktiga.
Håll käften.
Du är inte min pappa.
Jag har en teori om amuletten!
God morgon, sir. Får jag fråga vem ni är?
-Doktorn. -Clayton.
-Får det vara en cocktail, frun? -Ja tack.
Halvblind och stendöv. Han är oduglig nu, men...
Du låter honom stanna. Så du har ett hjärta.
-Hur ser jag ut? -Rosa. Är du sjuk?
Alltså, varför skulle en utomjordisk artefakt likna Hades Ögon?
En uråldrig grekisk talisman som skyddar de döda på väg mot dödsriket.
Ja, säg det.
Kan myten ha uppstått på en annan planet?
Du vill säkert ge dig av och undersöka det.
Jag vill stanna ett tag och hålla koll på dig.
-Få in mig på rätt spår igen? -Varför inte? Vi är ett bra team.
Ta med mig, då.
Jag är en gammal dumbom. Du har en hel planet att leka på.
-Det tar en dag till Kent. -I framtiden flyger du.
Jag vill flyga nu.
Jag har väntat längre än jag borde ha levat.
Jag har förlorat mer än jag kan minnas.
Snälla, Doktorn.
Ta mig härifrån. Jag vill ha mer än det här.
Jag förtjänar mer än det här.
Varför inte?
För att det inte skulle vara bra.
Ashildr, snälla.
Jag är inte Ashildr längre.
Har du katt?
Det låter som en stor katt. Därför är kattluckan så stor.
Leandro, möt Doktorn.
Du trodde att jag hjälpte dig. Det var tvärtom.
Leandro, vi har den. Min vän var användbar.
Varför inte bara be om min hjälp?
Du har planer som jag skulle ogilla. Åh, Ashildr.
Kalla mig inte det.
-Döda mig! -Varför?
Om ni vill planeten illa är det bäst att döda mig.
Vill du dö?
Jag vill att du attackerar först så att mitt samvete är rent.
Du är inte från den här världen. Jag har inget otalt med dig.
Berätta vad du ämnar göra eller försök döda mig.
-Men jag råder dig att vara snabb. -Jag kommer från Delta Leonis.
Min värld förstördes och min fru dödades när vi flydde.
-Du reser med hjälp av amuletten. -Jag miste den i kraschen.
Jag hittade honom på mina ägor. Han sover där.
Den undre världen, en port till dödsriket. En annan verklighet.
Vi behöver den för att kunna resa i galaxen.
Vad är planen, Ashildr? Är du hans nya drottning?
Gode Gud.
Du är som alla andra män. Jag söker inte en make.
Jag söker en väg härifrån. Du sa nej.
-Litar du på honom? -Han vet hur ensamhet känns.
-Jag också. -Så hur kunde du göra det?
En ledtråd?
Du får gärna fly. Varför skulle jag misstycka?
Amuletten.
Nån måste dö. Annars fungerar den inte.
Givetvis. Varje död är en liten spricka i verkligheten.
Amuletten kan bända upp sprickan.
Vi utnyttjar en resurs. Det är många som dör här.
Vem dör så att du kan fly?
Clayton?
-Jag kommer, frun. -Men han älskar ju dig.
-Ända till slutet. -Vill du ta hans plats?
Inte Doktorn, sa vi!
Ashildr, dotter till Einarr. Vad hände med dig?
Du hände, Doktorn.
Jag vet att du led. Dina barn dog.
De skulle ha dött ändå. Mänskligt liv är flyktigt.
Människor är dagsländor som upprepar samma misstag.
Det är tråkigt. Och jag är fast här, övergiven-
-av den enda man som borde förstå hur evigheten känns.
-Nu gör jag det, men... -Du tänker ändå inte ta med mig.
Du far omkring medan jag släpar mig igenom århundradena.
Dag efter dag.
Timme efter timme.
Tänker du nånsin på vad som händer efter att du har flugit i väg?
Jag lever i världen du lämnar.
-För att du lämnade mig där. -Varför ska jag ansvara för dig?
-Du gjorde mig odödlig. -Jag räddade ditt liv.
Jag visste inte att ditt hjärta skulle rosta.
Jag trodde inte ditt medvetande behövde förnyas-
-eller att din källa av vänlighet skulle sina.
Jag ville bara rädda livet på en vettskrämd ung kvinna.
Du räddade inte mitt liv.
Du fångade mig i det.
Nu har jag nån som kan befria mig.
Jag känner inte ditt lejon, men börjar ni bråka lär han döda dig.
Eller så dödar jag honom. Det kanske skulle roa mig.
Du leker med elden! En portal kan släppa igenom fruktansvärda fasor.
-Bra anledning att göra det. -Du är inte sån.
Det här är mitt sanna jag! Du gjorde mig till det här.
Han kommer att döda dig.
Då måste han vara snabb. Om han lyckas...
...är det kanske på tiden.
Lady Mig?
Gudskelov att ni är oskadd.
Sam Swift är tillfångatagen och sa att Knightmare är på väg hit.
Jaså?
Han ska hängas kl. 12 i Tyburn.
Om en halvtimme?
En skyldig man får gärna dödas.
Det här är Knightmares hjälpreda.
Han rånade mig, men jag övermannade honom.
Du ska hängas för det.
-Jag försökte hjälpa till! -Tig, annars...
...skjuter jag.
Han behöver inte hängas, men håll honom inlåst.
Var det nån vid dörren?
-Kära nån. Alltid de stillsamma. -Adjö, Clayton.
-Ser du? Jag har ett hjärta. -Låt bli, då.
Ser jag ut som en tjuv? Jag är på er sida.
Jag är utredare på Scotland Yard.
-Finns Scotland Yard än? -Har vi supit till lite?
Dunbar-medaljen. För tapperhet i strid.
-Säg det till fångvaktaren. -Jag vill fälla Knightmare.
-Du rånade lady Mig. -Jag kom för att varna henne.
Titta, det är Knightmare.
På väg till Tyburn. Släpp mig eller ta mig dit.
-Vill du också hängas? -Tar ni mig dit om jag säger ja?
Absolut. Du har ett pris på ditt huvud: 20 pund.
-Är det allt? -För oss är det mycket pengar.
I så fall... Jag vet var lady Mig förvarar sina pengar.
-Nästan 30 pund. -Varför sa du inte det genast?
TYBURN 8 KILOMETER
Kom och köp!
Häng dem!
Lugna ner er.
Vilken uppslutning. Jag känner mig hedrad.
Han är ny, men han repar sig nog.
Du måste löpa linan ut, kompis.
När jag är död kommer alla att säga: Han var välhängd.
Några av er vet redan det. Jag känner igen några av damerna.
Dig. - Och dig.
Jag skulle gärna presentera er, men jag minns inte era namn.
Om du inte var här skulle de döda mig.
Hattar av!
Knäck hans nacke! Låt honom dingla!
Mary? Meg.
-Hjälp mig, fröken. -Mrs Baxter!
Lustigt namn på en karl.
-Det är dags. -Jag har mer av den varan.
-Häng honom nu! -Häng honom!
Få oss att skratta, Sam.
Så länge ni skrattar får jag leva.
Det regnade på hitvägen. Bödeln sa:
"Dig kvittar det. Jag måste gå hem i det."
-Vad betalar du för? -En snabb död.
Ett passande slut för dig, Sam Swift.
Vem får den sista kyssen?
De vill ha dig, lady Mig.
Du påminner mig om nån. Nu vill jag verkligen leva.
Jag ber så mycket om ursäkt. Ursäkta mig!
-Dags att hängas! -Förlåt!
Då så!
Gud är min stråtrövare. Han stjäl det mest dyrbara:
Livet. Magiskt och fullt av äventyr.
Jag levde åtminstone fullt ut.
Jag älskar dig, Sam Swift.
Är det Doktorn?
Doktorn, jag är en rånare!
Har du tagit medicin mot det?
-Doktorn... -Skynda dig innan du hinner dö!
Den äldsta hjälpreda jag har sett.
-Jag är ingen hjälpreda. -Så gammal att han fiser damm.
-Och hans näsa är så stor att... -Det behövs en bredare snara.
-Eller begrava honom i en pyramid. -Ni vet vad de säger: Stor näsa...
Stor näsduk!
Doktorn, lämna mig inte hängande.
Självaste Cromwell har benådat Sam Swift.
Sam Swift är benådad.
Vi kom hit för att se nån bli hängd.
Vad sägs om Doktorn? Häng Doktorn!
Vill ni se nån dö?
Vad sägs om det här?
Lila - dödens färg.
Hans livskraft öppnar en portal.
-Till mitt nya liv. -Eller till helvetet.
En lejonman!
Titta!
-Adjö, Doktorn. -Du stannar här.
Dörrar går åt två håll. De kan släppa in fienden.
Vad är det? Vad händer?
Rymdskepp. De kommer genom revan.
Du sa att du var den sista Leoniern. Vi skulle fly.
Det ska du - genom din död.
Doktorn, vad har jag gjort? Vad har jag gjort mot dem?
Sluta! De är försvarslösa!
-Han bryr sig inte! -Jag gör det!
Herregud, jag gör det! Jag gör faktiskt det!
Hemskt, va? Man tror att man inte bryr sig. Då trillar man dit.
Vad ska vi göra? Vi måste hjälpa dem! De behöver dig!
De behöver oss.
-Välkommen tillbaka. -Nå? Gör nånting, då!
Hades Ögon. Dödsriket. Vi måste stänga porten.
-Hur? -Sam Swift är ledaren.
Amuletten är kvar i honom. Hans död öppnar revan!
-Vad gör vi? -Upphäver den.
-Du kan inte upphäva döden. -Jo.
Spring!
Nej, milady. Då förgör de mig.
Odödlighetens ljus.
Skona mig, bröder!.
Jag lever.
Jag lever!
Det sista jag minns är att du dök upp.
Det var tur, för mina skämt sinade.
Ja, du var nära att dö på scen.
Galghumor är knepigt, men man slipper upprepa sig.
Jag hämtar mer att dricka.
Förresten... Jag har inte glömt den där kyssen.
-Är han odödlig nu? -Vill du det?
Jag vill inte att nån är det.
Kraften tömdes nog när portalen upphävdes.
Kraften räckte för att rädda honom-
-men inte för att hålla honom kvar. Förmodligen.
Hittade du på det där nu?
Det är svårt att hålla reda på allt.
Håll ett öga på honom. Han är nog kvar ett tag. Eller inte. Vem vet?
Du tänker ändå inte ta med mig, eller hur?
Människor som vi fortsätter för länge.
Vi glömmer vad som är viktigt.
Det sista vi behöver är varandra.
Dagsländorna...
Dagsländorna vet mer än vi.
De vet hur dyrbart livet är, för att det är flyktigt.
Sam Swift tog vara på varje ögonblick ända till galgen.
Se hur glad han är för att han lever.
I dina ögon såg jag mina värsta rädslor.
Leda.
Tomhet.
Därför kan du inte resa med mig.
Våra perspektiv är för väldiga, för fjärran.
Jag reste tillsammans med en annan odödlig förr.
-Kapten Jack Harkness. -Vem?
Du träffar honom så småningom.
Vem berättade om mig?
Mannen som kommer till striden men flyr från följderna.
Välj.
Du har gjort intryck på den här världen och skapat vågor.
Ibland flodvågor.
-Jag är smickrad. -Det ska du vara.
Du är en enastående kvinna.
Men...jag måste hålla ett öga på dig.
Nej.
Nån måste ta hand om de du överger.
Jag är som gjord för det: Doktorns resters skyddshelgon.
Medan du skyddar den här världen-
-skyddar jag den mot dig.
Är vi fiender nu?
Naturligtvis inte.
Fiender är aldrig ett problem.
Det är vännerna man måste ha koll på. Och, min vän-
-jag ska ha koll på dig.
Ashildr...
Jag är nog glad att jag räddade dig.
Det kommer nog alla att vara.
-Hallå? -Hej!
-Har du saknat mig? -Vem är du?
-Jag har en gåva till dig. -Är du sjuk?
Tänker du sluta resa med mig?
-Det är ingen bra gåva. -Skönt.
Evie Hubbard. Du hjälpte henne med den påhittade Churchill-intervjun.
Hon nämnde inte att den var påhittad.
Hon fick högsta betyg...
-...och skickade en selfie till dig. -Det är ingen bra gåva.
Tillverkas inte karameller? Jag vill ha en Ferrari.
-Jag visste att du skulle jubla. -Låt mig se den.
Vad är det?
Inget. Ingenting alls.
-Doktorn? -Nästa gång vill jag ha pengar.
Så...
-Vart ska vi resa? -Vart du vill.
En magisk plats.
-En ny plats. -Det finns inget nytt under solen.
Men ovanför den...
Jag har saknat dig, Clara Oswald.
Oroa dig inte, gamla dummer. Jag ska ingenstans.
NÄSTA GÅNG
20 miljoner Zygoner lever bland oss i mänsklig form.
Vem som helst kan förvandlas till en Zygon och döda mig.
Det är inte paranoia.
De kidnappade Osgood och vet var alla Zygoner finns.
-Vapenstilleståndet bröts. -En Zygon-revolution.
-Vi vann första striden. -Sanning...
-Nu ska vi påbörja kriget. -...eller konsekvenser.
Du har nog rätt. Jorden kan gå under.